Miki Mistrati: Dømt for terror
![](https://filmkommentaren.dk/wp-content/uploads/mikimistrati.jpg)
Endelig fik jeg Filmsstriben til at fungere igen, endelig fik jeg mulighed for at se Mistatis m. fl.’s film, som jo har været der længe: Terrorist ved et tilfælde (2009) og Dømt for terror (2010). De har gjort indtryk, og de har sat tanker igang. På for mig nye måder. Det er alvoren og det daglige journalistiske arbejde, jeg er blevet optaget af. Den ligetil og usentimentale vilje til en efterhånden generel sammenfatning af en voksende mistanke til vores retsstat. Og så det, at det personlige er til stede så absolut nødvendigt, men ligetil og ikke kommer i vejen for den i filmens løb mere og mere omfattende bekymring for vores retssikkerhed.
Det handler om andre, de andre helt konsekvent, men Miki Mistati, en af vore, er lige så selvfølgelig fortæller og hovedperson (FOTO). Det er så godt, for det kan han administrere så let, at man glemmer det. For det handler i allerførste omgang i Dømt for terror om den stakkels mand, født i Danmark, dansksproget, som formodentlig som offer for et justitsmord godt hjulpet på vej af en generel vurdering fra Glostrup Politi afgivet til kollegerne i Bosnien sidder i fængsel i Bosnien på femte år. Skønt meget i filmbilledet selv (og det er ærligt, trygt og godt) formår Mistati i sin fortælling at holde fokus på denne mands skæbne først og dernæst hen over filmens midte på terroristlovens forfærdende konsekvens for vores kultur.
De to temaer forankres i hvert sit rolige møde og interview i samtalens form. Vel at mærke møder, som holdes sammen på deres sted i den kronologi, som filmens og Mistratis opklaring afstedkommer. Sådan! Det første møde er med den fængsledes bosniske forsvarsadvokat, som låner alt sit materiale til Mistratis efterforskning og som pointe noterer, at det bosniske retssystem og dermed landets retssikkerhed er bagud i udvikling i forhold til det danske. Det andet møde er med strafferetprofessoren Vagn Greve, som brænder igennem med en interview-tilstedeværelse og foruroligende dæmpet vrede, som hæver scenen til et dokument i sig selv og som en inderste kerne i filmens dokument: “Vi skræller lag på lag af det, som er meget hårdt tilkæmpede frihedsrettigheder igennem flere hundrede år, rettigheder, som har givet garantien for, at vi har en retsstat…”
Miki Mistrati, Christian Sønderby Jepsen og Nagleb Khaja: Dømt for terror, Danmark 2010, 40 min. Fotografi: Henrik Bohn Ipsen, lyd: Jakob Garfield, klip: Ida Bregninge, musik: Jonas Colstrup, producer: Helle Faber, produktion: Monday Production, distribution: www.filmstriben.dk